Vad? Halkade han och föll?
Det var 1337, va?
Tror du han klarar sig?
Sånt här händer hela tiden för honom.
Tja, 1337 är trots allt en Spartan. Han har tränat med de bästa.
Det finns ingen anledning att oroa sig.
Om du säger det så, Master Chief.
Det är inte första gången han ramlar av en Pelican.
-Men jag är lite orolig. -Jo.
Jäklar!
Hallå! Vänta på mig! Kom tillbaks!
Åk inte utan mig!
Jag får möta upp med dem nånstans.
Undrar om lokalbefolkningen är farlig?
Kolla. Det är den skräpiga roboten som ramlade.
Jag är ingen skräpig robot.
Jag ska säga vem jag är vare sig ni vill höra eller inte.
Jag är en av rymdens mäktigaste krigare.
Jag är Spartan-1337.
-Jag skulle inte stå där. -Det är inte säkert.
Hur vågar de ignorera mitt hjältemod?
Oroa er inte. Jag är den mäktigaste krigaren i... Jäklar.
Jag mår bra. Bara några bucklor.
Han är inte så bra med främlingar.
Var är det sabla Spartangänget?
På Cronkee, fjärde planeten i Uniconsystemet.
Utmärkt. Det här är det perfekta tillfället-
-att visa Spartanerna ett och annat om Covenanternas kraft.
-Ta fram Pluton. -Ja, sir.
Den bästa biokrigaren som nånsin skapats.
Åk till planeten Cronkee och visa upp vår makt.
Men Plutons arsenal är fortfarande i ett experimentellt stadium.
Det räcker för att göra oss av med människorna.
Är inte ett riktigt slag det bästa sättet att genomföra testet på?
Om du så önskar.
Jag ska äntligen ta dig, Master Chief. Iväg, Pluton!
Inte: Gå och förgör dem!
Inte hitåt.
Han är åt det hållet. Han är ditåt!
Sluta grymta. Gå ditåt.
Jag behöver semester.
Svara, Chief. Kan du höra mig? Kom.
Det är nån konstig störning.
-Hallå? Hör du mig? -Vi hör dig.
Inte ni. Och jag sade till er att sluta följa efter mig.
-Kolla, robot. -Jag är ingen robot, sade jag.
Vad är det?
Värst vad mycket skräp som trillar från himlen idag.
Covenant? Det här är farligt. Stick härifrån!
-Så långt bort ni kan. -Okej.
Chief, det här är... Sluta. Sluta.
Mår ni bra?
-Kolla, det är storebror. -Och storasyster.
Vet nån av er vad det där är?
Det ser ut som han sprängde bort hela bergskedjan.
Han ramlade från himlen. Plötsligt började han och jätteapan bråka.
Oroa er inte. Storebror tar hand om det.
Han är nog lite tuffare än ni tror.
Vi har inte mycket till val. Vi får försöka vårt bästa.
Du kanske misslyckas.
Varför säger du så? Du får väl tro på mig lite.
Det måste ha varit läskigt. Är du säker på att du mår bra?
Jag är lite hungrig.
Okej, då kör vi.
Jag kommer inte att förlora. Jag kan inte förlora.
Jag är Spartan-1337.
Ingen annan säger det, så jag säger det.
Att jag aldrig ger upp är en av mina bra egenskaper!
Kolla. Det slutade regna.
Roboten är tillbaka.
Vad är det?
De brukade resa mellan stjärnorna med den.
En gammal UNSC-fregatt. Den måste ha kraschlandat.
Jag hörde att vi alla föddes där inne.
Mamma uppfostrade oss själv.
Mamma?
Stanna här ungar. Det är min fajt.
Oroa dig inte. Vi är tuffare än vi ser ut.
-Men ingen match för mamma. -Mamma, va?
När vi var små jagade hon bort ett gäng fågelhuvade pirater själv.
Låter som en riktig mamma.
Men vet ni vad?
Jag är en riktig mamma jag med.
Jag klarade det.
Jag klarade det!
Det är ute med oss om han når full styrka.
-Vi måste stoppa honom. -Det är det som blir det svåra.
Mindre prat, mer handling.
Det här är inte bra. Vi rubbar honom inte.
Det är ute med oss.
Vad mer kan vi göra?
Vi är körda.
-Ge oss inte otur! -Ge oss inte otur!
Skojade bara.
Vi måste göra nåt.
Vad är det där?
Som om han skulle gå på det.
Han gick på det.
Gjorde han? Det gjorde han. Nu sticker vi härifrån.
Vad händer?
Omöjligt.
Är det en slipspacespricka?
-Det var mamma. -Jag sa ju att ingen var tuffare.
Master Chief, radiokontakt är återupprättad.
Bra. Jag försöker kontakta 1337.
En till AI bor på planeten.
-Va? -Jag har tappat kontakten med den.
Men jag tror jag kände den mecka med slipspacedriften.
Hon verkar vara en till AI, som jag.
Varför här?
-Ska jag hämta henne? -Nej. Det gör vi inte.
Det är en gammal AI. En antikvitet.
-Hon verkar... -Verkar vaddå?
Glad. Om jag förstår rätt, så är hon glad här.
-Vi är hemma. -Lekte ni grottmänniskor igen?
Ni gillar verkligen den leken.
Du kommer inte tro vad som hände idag, mamma.
Okej, okej. Ni får berätta allt senare.
Vad gjorde du där borta, mamma?
Det är inte viktigt.
Middagen är klar förresten.
-Jag är hungrig. -Trodde väl det.
-Tvätta händerna nu. -Okej.
Och tvätta er bakom öronen.
Mamma.
Hör du mig, 1337? Kom in, 1337.
1337, här. Jag hör dig klart och tydligt, sir.
Bege dig till mötesplatsen omedelbart.
Uppfattat, sir. Men jag kanske blir lite sen!